28.1.2006
FT Kari Uotila
Dosentti
20014 Turun yliopisto

Euran, Köyliön ja Eurajoen alueen viljely ja asutushistoria 0-1500 jKr

Euran - Köyliön - Eurajoen muodostama vesistöalue on Satakunnan ja koko Suomen historian merkittävimpiä alueita rautakaudella ja keskiajalla. Alue on ollut useiden merkittävien arkeologien (viimeisimpinä prof. Salo ja Lehtosalo-Hilander) tutkimuskohteena ja tietomme alueen vaiheista ovat laajat mutta vielä monia alueen historiaan liittyviä ilmiöitä odottaa vastaustaan. Aivan viime vuosina alue on ollut kasvavan arkeologisen kiinnostuksen ja myös tutkimuksen kohteena ja uudet arkeologiset menetelmät ja aivan viime vuosien arkeologiset kaivaukset esim. Eurajoen Liinmaalla ja Köyliön Yttilän Otassa ovat jo tuoneet ja tuovat uutta tietoa koko Suomen historian kannalta oleelliselta alueelta. 

Uusien arkeologisten menetelmien (tietokoneanimaatiot; luonnontieteelliset menetelmät; maatutkaus) perusteella voidaan analysoida aikaisempaa tarkemmin esimerkiksi ympäristön muutoksia rautakauden ja keskiajan osalta. Tällaiselle uuden vuosituhannen tutkimukselle on Eurajoen vesistöalueella tarvetta, sillä esimerkiksi viljelyn historia (järvien siitepölyt) tuo varmasti uutta tietoa Euran, Köyliön ja Eurajoen alueen varhaishistoriasta. Tutkimusteemoina esiin nousevat Euran ja Köyliön asutuksen voimakkuus rautakaudella – esim. viikinkiajalla - ja sen muutokset keskiajan kuluessa. Tavoitteena on uusien menetelmien kautta pohtia esim. Euran ja Köyliön kehitystä tai taantumaa viikinkiaikaisesta johtoasemasta keskiajan suhteellisen vaatimattomaan asemaan. Samalle alueelle liittyvät myös monet Suomen varhaiskeskiaikaa ravistelleet tapahtumat, kuten I ristiretken päätösvaihe ja piispankartanon synty Köyliöön ja Euran keskusalueen jääminen ilman keskiaikaista kivikirkkoa. Näitä ja muita varhaishistorian kysymyksiä on viime vuosina pohdittu useissa eri yhteistyöhankkeissa paikallisten toimijoiden (Euran kunta, Köyliö-seura, Eurajoen kunta, Museoviraston Porin yksikkö, Satakunnan museo) ja useiden esitelmien ja alustusten muodossa. Usein on esitetty kysymyksiä, että miksi ei asioita tutkita. 

Tätä uuden rautakauden ja keskiajan tutkimuksen vaihetta ollaan tämän tutkimushankkeen puitteissa aloittamassa. Useista mielenkiintoisista kysymyksistä on valittu kaksi päällimmäistä, joita ovat esineellisten ruumishautojen löytyminen alueelta ja niiden mahdollinen nopea tuhoutuminen muuttuvien ilmasto-olosuhteiden vuoksi. Suoria kaivauksia ei vielä tässä vaiheessa ole suunnitteilla (esimerkkinä onnistuneista kaivauksista kesän 2005 kaivaukset Köyliössä Yttilän Otassa) mutta nopeasti kehittävän maatutkausmenetelmän avulla voidaan ensin paikallistaa mahdolliset ruumishaudat ja niiden esineistö ja sen jälkeen suunnitella tutkimuskaivaukset kohteissa mikäli tällaisia vielä löytyy. Prof. Pirkko-Liisa Lehtosalo-Hilanderin lausunto keväällä 2006 esitettävässä tv-sarjassa siitä että nyt on viimeinen hetki kaivaa talteen esineelliset ruumishaudat on ollut tämän tutkimusajatuksen lähtökohtana. 

Toinen maatutkauksen avulla toteutettava alustava tutkimus on kysymys rautakautisen asutuksen sijainnista ja sen puuttumisesta löytöaineistosta. Viikinkiaikaisten loistomiekkojen ja koruvöiden kantajien talot ja asuinsijat odottavat vielä löytämistä koko alueella. Viime vuosien aikana on tullut useita kiinnostavia tutkimustietoja rautakautisista asuinrakennuksista - erityisesti jokirannoilla - ja näitä rakennuksia voidaan etsiä ja paikallistaa maatutkauksen avulla. Sen jälkeen niidenkin osalta voidaan suunnitella varsinaisia tutkimuskaivauksia. 

Kolmas - mutta ei vähäisin - tutkimusteema on Euran ja Köyliön alueen asutuksen, viljelyn ja maankäytön historia viimeisen 2000 vuoden ajalta. Tätä teemaa voidaan lähestyä esimerkiksi pienten järvien ja soiden siitepölyanalyysien kautta. Osa alueen pienistä järvistä sijaitsee esimerkiksi Eurassa aivan asutuksen läheisyydessä ja näiden järvialueiden kerroksissa odottavat tutkijaa kokonaan avaamattomat arkistot. On selvää, että tämänkin kysymyksen osalta kyseessä on laajemman hankkeen aloitus, jonka tulokset voivat johdattaa pitkään ja hedelmälliseen tietoon alueen historiasta ja ympäristön muutoksista eri aikoina. 

Edellä esitettyjä tutkimusteemoja esitellään luonnollisesti erilaisissa seminaareissa ja tapahtumissa mutta myös uuden median keinoin esim. Euran Nauravan Lohikäärmeen tiloissa. Rauman- Euran seudusta on aivan viimeisten vuosien aikana kehittynyt yksi Suomen parhaiten mallinnettuja kohteita ja tämä yhteistyö arkeologian tutkijoiden ja alueellisten toimijoiden kesken jatkuu myös tulevaisuudessa.  Uudet tutkimustulokset voidaan koota ja visualisoida 3d-animaatiotekniikan avulla. Euran ja osin Eurajoen osalta tällaista tutkimusta on jo tehty (Rauman seudun historia tutuksi -hanke) ja keväällä 2006 toteutetaan Euran Nauravassa Lohikäärmeessä Euran viikinkiaikaan liittyvä 3d-mallinnos. 

Kaarinassa 28.1.2006

FT Kari Uotila
Dosentti
Arkeologia 20014 Turun yliopisto